VYSVĚTLUJÍCÍ KOMENTÁŘ K MOŽNOSTEM / VARIANTÁM

1.	Politický a legislativní rámec

Přehodnocení / aktualizace národní politiky / strategie nakládání s odpady na základě výstupů projektu PHARE CZ 9811-02-02 a dalších souvisejících projektů

Toto probíhá.  Připravuje se národní strategie nakládání s odpady a národní strategie pro vybrané druhy odpadů. 

Přijetí navrhovaného zákona o odpadech a příslušných prováděcích předpisů / směrnic (probíhá – účinnost 1.1. 2002)

Toto probíhá. Navrhovaný zákon je projednáván v českém parlamentu (Zákon o odpadech) nebo je v pokročilém stadiu přípravy na vládě (Zákon o obalech).  Předpokládá se, že zákony budou přijaty v roce 2001.

Příprava / vydání pokynů k výkladu / praktickému uplatnění Zákona o odpadech a o specifických požadavcích na regionální strategii nakládání s odpady před vstupem zákona v platnost.

Problém, který vyvstal opakovaně v průběhu nedávných  regionálních seminářů, je, že by bylo potřeba písemných pokynů ministerstva k výkladu / praktickému uplatnění navrhovaného Zákona o odpadech a specifických požadavků na regionální strategii nakládání s odpady před vstupem zákona v platnost. Hlavním účelem takových pokynů by bylo pokusit se zajistit v co největší možné míře:
-	schválení společného přístupu při zpracování regionálních strategií  pro hospodaření s odpady a realizačních plánů, 
-	aby výsledné strategie odrážely národní politiku a priority nakládání s odpady,
-	aby výsledné strategie používaly stejné nebo podobné metody a měly slučitelnou strukturu, formu a obsah.

Zpracování  / dokončení strategií nakládání s odpady a realizačních  plánů.

Rozvoj regionálních strategií nakládání s odpady je subvencován Státním fondem životního prostředí.  Tři takové strategie byly dovedeny do vysoké míry rozpracovanosti.  Očekává se, že rozvoj strategie pro dalších 11 regionů začne v průběhu roku 2001. Regionální strategie nakládání s odpady by mohly být dokončeny v roce 2003, kdy tento proces plynule přejde k následnému zpracování regionálních plánů nakládání s odpady. 

Zpracování národních technických norem / prováděcích vyhlášek, vztahujících se k nakládání s odpady tak, aby tyto odrážely normy EU a optimální prostupy, například na skládkách, ve vztahu k PCB, použitým olejům atd. 

Většina členských států EU přijala  podrobné technické normy  / prováděcí vyhlášky, upravující různé aspekty nakládání s odpady.  Například  Velká Británie vydala několik Dokumentů o nakládání s odpady, které definují normy a popisují optimální postupy  pro celou škálu činností v oblasti nakládání s odpady ( například nakládání a úprava  PCB, úprava a nakládání / regenerace  použitých olejů, navrhování a provoz skládek, technologie regenerace a recyklace TKO atd.). 
Takové normy / prováděcí vyhlášky mohou být povinné nebo dobrovolné. Kromě stanovení jasných technických požadavků pro ty osoby nebo organizace, které se podílejí na nakládání s odpady, mohou tyto být použity také při posuzování a vydávání žádostí o výstavbu nových nebo úpravu stávajících zařízení pro nakládání s odpady a při zpracování a aplikaci postupů pro monitorování a vynucování práva.

Technické normy a s nimi spojené pokyny by bylo zapotřebí zpracovat na centrální úrovni pod záštitou organizace, která disponuje potřebnou technickou kvalifikací.  Mohlo by to být na úrovni ministerstva nebo v případě potřeby vysoké míry technické kvalifikace  specializovanou institucí, jako bude například Národní centrum pro nakládání s odpady. Obecně by pak takové pokyny musely být jasné a jednoznačné a splnitelné těmi, ke kterým se vztahují a v případě jejich povinného charakteru také vymahatelné a monitorovatelné. 

Vývoj a zavedení integrovaných systémů a postupů monitorování, inspekce a vymáhání (ČIŽP)

Zákony a předpisy, upravující nakládání s odpady nejsou samy o sobě dostatečné k zajištění úspěchu. Aby taková opatření byla účinná, musí být prováděna a vymáhána, což naopak vyžaduje, zavedení odpovídajících  systémů a postupů pro účely plnění takových úkolů. 

Regulační funkce se skládá ze tří prvotních úkolů: 
•	Vydávání oprávnění nebo povolení k provozu zařízení pro nakládání s odpady a provozování takových činností
•	Monitorování a kontrola za účelem zajištění plnění podmínek, za kterých byla oprávnění a povolení vydána a
•	V případě, že tomu tak není, přijímání opatření k jejich vymáhání. 

Aby bylo možno tyto úkoly plnit co nejefektivněji a nejúčinněji konzistentním způsobem na celém území ČR, bylo by žádoucí vypracovat a zavést plně integrované / propojené systémy a postupy vydávání oprávnění / povolení, monitorování a kontroly a vynucování práva.

Stanovení jasných priorit z hlediska monitorování nakládání s odpady, inspekce a vymáhání, které by odráželo požadavky EU.

Splnění požadavků legislativy EU bude záviset na  některých kritických oblastech nakládání s odpady.  Bylo by proto žádoucí zaměřit činnosti a prostředky, které jsou k dispozici pro monitorování, kontrolu a vymáhání, na ty oblasti, kde je pravděpodobnost výskytu těžkostí nebo kde se očekávají problémy se zaváděním.

2.	Institucionální / organizační opatření

Stanovení podrobných definicí rolí / funkcí a přidělení odpovědnosti za nakládání s odpady na regionální, okresní a místní úrovni.

Toto bude stanoveno v navrhovaném Zákonu o odpadech v roce 2002.  Státní správa již přijímá opatření, aby se připravila k plnění nových povinností obzvláště na regionální úrovni. 

Vytvoření národního centra pro nakládání s odpady a definování jeho funkcí / povinností a vztahu k jiným státním institucím (probíhá).

Centrum bude zřízeno na základě doporučení, která vyplynou z projektu  PHARE “twinning PHARE Project”, který je veden Rakouskem. Základ budoucího týmu se nyní nachází ve třech institucích  Ministerstva ŽP (Český ústav životního prostředí, Výzkumný ústav  hydrologický TGM, Český hydrometeorologický ústav). Navrhovaný časový plán zřízení střediska začíná v roce 2002. 

Posouzení zdrojů a potřeb v oblasti vzdělávání z hlediska monitorování a vynucování. Stanovení a zajištění dostatečných lidských a jiných zdrojů. 

Základní  vlastnosti účinného monitorování, kontroly a vynucování  jsou:
-	právně řádně definované  kontrolní a donucovací pravomoci a odpovídající sankce
-	dostatečné, řádně kvalifikované a motivované lidské zdroje
-	dostatečné a odpovídající technické zdroje (zařízení atd.)
-	jasné, vhodně dokumentované provozní systémy a postupy
-	jednotné systémy pro ukládání, zaznamenávání a vyhledávání dat a informací.

S ohledem na tyto požadavky by posouzení potřeby z hlediska zdrojů a vzdělávání pro monitorování a vynucování bylo následující:
-	Zpracování rozsahu a specifikací režimu  monitorování, kontroly a vynucování, jak by byl zapotřebí k zajištění vysoké úrovně dosažení souladu české legislativy s legislativou EU v oblasti nakládání s odpady, norem (například počet a druhy povolení / oprávnění, která by měla být vydávána, počet a druh kontrol, které by měly  být prováděny, počet opatření k prosazení plnění, které se budou vyžadovat atd.).
-	Posouzení / podrobná specifikace  druhů a množství  lidských a dalších zdrojů, které budou zapotřebí za účelem  účinného zavedení tohoto režimu a
-	Zjištění a stanovení potřeb vzdělávání za účelem rozvoje nebo posílení dovedností a odbornosti lidských zdrojů, odpovědných za zavedení režimu. 

Stanovení národní odborné kvalifikace, vyžadované pro  inspektory v oblasti nakládání s odpady, stanovení formálních vzdělávacích programů inspektorů (ve spolupráci se soukromým sektorem?).

S ohledem na vysoce specializovanou povahu odbornosti, která bude zapotřebí k výkonu  úkolů v oblasti monitorování, kontroly a účinného donucování, by měla být věnována pozornost vývoji a zavedení národní odborné kvalifikace  inspektorů v oblasti nakládání s odpady, podobná těm, které byly zavedeny v některých zemí EU.  V tomto ohledu je možné, že soukromý sektor bude schopen a ochoten přispět k zajištění praktického školení inspektorů. 

Například podle nedávno podepsané smlouvy  mezi Agenturou pro životní prostředí pro Anglii a Wales (což je ekvivalent ČIŽP) a Sdružením služeb pro životní prostředí (ESA – obchodní sdružení  společností, které se zabývají nakládáním s odpady), členové ESA nabídnou krátkodobé vzdělávání stáže úředníkům ochrany životního prostředí v zařízeních pro nakládání s odpady.  To umožní poměrně nezkušených inspektorům, aby získali praktické zkušenosti z první ruky ohledně provozu takových zařízení a provozních postupů. Účelem této iniciativy je  zlepšit jakost a důslednost   kontroly a vynucování v oblasti nakládání s odpady. 

Plán nabídky národního odborného vzdělávání  by také mohl být součástí systému profesního postupu inspektorů pro nakládání s odpady a mohl  by být také vzat do úvahy při stanovení kritérií pro služební postup, stanovení platového postupu atd.
3.	Financování / pokrytí nákladů

Progresivně zvýšit ceny za ukládání odpadu na skládky až na úroveň, která odráží dlouhodobé náklady na nakládání s odpady v souladu se stávajícími / budoucími požadavky EU.

Progresivní zvýšení cen za ukládání odpadů na skládky na úroveň, která odráží skutečné dlouhodobé náklady na předpisy dodržující a ekologicky bezpečné nakládání s odpady je potenciálně tou nejúčinnější možností k motivování snížení produkce odpadů, které vyžadující zneškodnění na skládce a k tomu, aby byla zajištěna nezbytná zařízení a služby pro  zpracování a využití odpadů. 

Je třeba vzít v úvahu, že ceny, stanovené v souladu s dlouhodobými náklady, nepředpokládají jen plné pokrytí nákladů na provoz stávajících zařízení pro nakládání s odpady, nýbrž zahrnují i poplatky v takové výši, která odráží úplné náklady na zajištění budoucích zařízení pro nakládání s odpady a služeb, které umožní dodržení stávající a budoucí legislativy EU v oblasti životního prostředí.  Se zavedením  technických aspektů směrnice pro ukládání odpadů na skládkách je pravděpodobný nárůst nákladů na sládkování a také nárůst cen .  Avšak takový růst cen sám o sobě pravděpodobně nebude dostatečnou motivací ke snížení objemu odpadů, který je ukládán na skládky. Bude zapotřebí přijmout i další opatření k tomu, aby ceny za ukládání opadů na skládky dosáhly takové výše, která vhodným způsobem odráží dlouhodobé náklady na nakládání s odpady v souladu s požadavky EU (viz dále).

Bez podrobné analýzy není možné přesně odhadnout pravděpodobnou výši dlouhodobých nákladů na nakládání s odpady  v souladu se stávajícími / budoucími požadavky EU.Je však jisté, že to bude několikrát více než stávající průměrné ceny za ukládání na sládku.

Zvýšení požadavku na objem finančních rezerv pro  rekultivaci a další udržování uzavřených skládek. Zvážení změny mechanismu vytváření finanční rezervy na bankovní záruku / kauci.

Zvýšení finanční rezervy na rekultivaci a následnou péči po uzavření skládky se zdát být základním problémem při dosažení souladu se směrnicí, upravující ukládání odpadů na skládky.  Současný systém, který vyžaduje, aby potřebné finanční prostředky byly ukládány na účet, má určité nedostatky. Především jde o to, že takové finanční prostředky nemá vlastník skládky nebo její provozovatel k dispozici a tato skutečnost negativně ovlivňuje finanční toky a ukládané prostředky nemusí být dostatečné k pokrytí celkových nákladů na rekultivaci a následnou péči. Bylo by proto vhodné zvážit změnu mechanizmu tvorby finanční rezervy na poskytnutí bankovní záruky nebo kauce jako alternativa ke vkladu. Vlastník nebo provozovatel skládky by platil roční poplatek bance za vydání záruky, ale za předpokladu, že by banka považovala vlastníka nebo provozovatele skládky za finančně silnou a odpovědnou organizaci, takovýto poplatek by byl nízký (okolo 1 % ročně z hodnoty záruky). Odpovídající výše záruky by mohla být posuzován ČIŽP při příležitosti každého opětovného posuzování oprávnění s ohledem  na zkušenosti s minulým provozem a výkonností provozovatele. 

Zavedení daně na výrobky / poplatků za určité výrobky (například baterie, oleje, nové a dovážené vozy), výnosy z nichž by byly poskytovány na finanční opatření / systémy pro jejich využití / recyklaci / úpravu. 

Příklady daní z určitých výrobků nebo poplatků, vztahujících se k nakládání s odpady, mohou být nalezeny  ve většině zemí EU a také v některých zemích, které jsou kandidáty na členství.  Takové daně a poplatky z výrobků jsou obecně míněny jako ekonomická motivace( například ke snížení spotřeby určitých  výrobků, ze kterých vznikají nebezpečné odpady nebo jejichž objemy jsou příliš vysoké) a/nebo slouží k vytváření finančních prostředků, které jsou pak použity k financování nebo subvencování zařízení a systémů pro využití / recyklaci / úpravu odpadů, které vznikají z takových výrobků. 

V tomto kontextu je hlavním účelem  zavedení daní a poplatků za vybrané výrobky vytvoření finančních zdrojů  pro financování  systémů pro nakládání s odpady, které souvisejí s daným výrobkem, například prostřednictvím Státního fondu životního prostředí. Daně / poplatky z výrobků jsou nejúčinnější, pokud je mezi výrobkem a jeho potenciálem ke způsobení rozsáhlých škod na životním prostředí silná vazba – například různé druhy obalů, baterie, oleje. 

4.	Uvědomění a komunikace se zainteresovanými osobami 

Vytvoření meziministerského výboru, kterému bude předsedat MŽP za účelem koordinace a komunikace národní politiky / strategie v oblasti nakládání s odpady v rámci vlády

Stávající komunikace  se odehrává na ad hoc bázi ve vztahu  ke specifické legislativě nebo návrhu politiky. Stálý (spíše než příležitostný) meziministerský výbor by pomohl při sdělování nových prvků politiky strategie nakládání s odpady  jiným ministerstvům a zajistil by mechanismus pro diskuzi a shodu nad společnými akcemi, zaměřenými na implementacemi. 

Zajištění toho, aby regionální strategie a plány implementace obsahovaly programy a nástroje pro nakládání s odpady a dostatečné zdroje pro  komunikaci a účinné konzultace se zainteresovanými osobami.

Komunikace strategie nakládání s odpady a realizačních plánů vůči všem klíčovým zainteresovaným osobám je důležitá pro úspěšnou implementaci.  Jedním z úspěšných opatření takové komunikace  je zpětná vazba od zainteresovaných osob.  Je zapotřebí dostatek  zdrojů ke zpracování a reakci na takovou zpětnou vazbu, aby komunikace byla účinná a aby posílila přijetí a pocit sounáležitosti se strategií na straně klíčových zainteresovaných osob.

Z tohoto důvodu je třeba, aby regionální strategie nakládání s odpady  zahrnula programy  / nástroje a dostatečné zdroje pro účinnou komunikaci a konzultace s klíčovými zainteresovanými osobami.

Stanovení odpovědnosti Českého ekologického ústavu za řízení / koordinaci komunikace se zainteresovanými osobami na národní úrovni. 

Český ekologický ústav má přístup má přístup ke všem důležitým informacím  a pracuje v něm jádro týmu Národního centra   pro nakládání s odpady. Z tohoto důvodu je Český ekologický ústav vhodnou institucí, která by poskytla podporu komunikaci v oblasti politiky a strategie nakládání s odpady. Český ekologický ústav se již ujal vedoucí role při koordinaci komunikace se zainteresovanými osobami v oblasti regionální strategie nakládání s odpady. 

Zřízení komunikačních a konzultačních sítí mezi skupinami klíčových osob

Takové sítě se mohou stát velice užitečným nástrojem pro sdělování konkrétních prvků politiky a strategie  úzce specializovaným skupinám zainteresovaných osob.  Sítě jsou také velice dobrým zdroje odborné pomoci v případě jakýchkoliv jednorázových činností, ať již se vztahují k vypracování legislativy nebo k diskuzi o konkrétních otázkách nakládání s odpady. Takové sítě již existují, ale nejsou dosud dostatečně formálně rozvinuty.

Mobilizace / koordinace nevládních organizací pro podporu komunikace se zainteresovanými  osobami a zvyšování informovanosti veřejnosti.

Nevládní organizace zaujímají velice aktivní přístup při organizaci specificky zaměřených kampaní.  Taková síla může být velice účinná při propagaci určitých prvků politiky v oblasti nakládání s odpady, kdy takové prvky politiky  odrážejí také zájmy nevládních organizací.  Nevládní organizace mohou být užitečnými partnery při implementaci  politiky a strategie v oblasti nakládání s odpady, která se vztahuje obzvláště k určitým tokům odpadů (například použité baterie, oleje, obaly).

Podpora zavedení / aplikace formálního systému  ekologického řízení do činností v oblasti nakládání s odpady (ISO 14001 / EMAS)

Toto již probíhá, na propagaci EMAS v ČR se také zaměřil jiný program PHARE.Zájem o systémy ekologického řízení by mohl být dále posílen různými přístupy a postoji státní správy k těm společnostem, které disponují certifikátem systému ekologického řízení ve srovnání s těmi společnostmi, které jej nemají. Takováto politika by musela být výslovně sdělena podnikům v odvětví. 

5.	Dostupnost údajů / výkaznictví

Přenesení odpovědnosti za sběr a ověřování dat  o nakládání s odpady na českou inspekci životního prostředí.

ČIŽP odpovídá za dodržování zákona včetně výkazů, požadovaných zákonem, a má přímý přístup k datům o skutečné situaci  v prostorách provozovatelů i původců odpadu.  ČIŽP má jak potřebu, tak i možnost ověřovat data na místě. ČIŽP je také instituce, která bude nadále vykonávat své povinnosti i po zrušení okresních úřadů Okresní úřady mají v současné době na starosti  sběr dat, ale nedisponují zdroji, potřebnými k jejich ověření.

Přenesení odpovědnosti zpracování, úpravu, hodnocení a hlášení údajů o nakládání s odpady  na Národní středisko pro nakládání s odpady. 

Budoucí Národní centrum pro nakládání s odpady  bude hrát velmi významnou roli v rozvoji strategie sektoru nakládání s odpady a zajištění podpory ČIŽP a různým úrovním státní správy.  Jako takové bude potřebovat zřízení jednotné  databáze o nakládání s odpady. Další instituce se budou spoléhat na poskytované údaje a výkazy, shromažďované střediskem spíše než aby provozovaly své vlastní databáze. Jádro takové databáze již existuje  v Českém ekologickém ústavu, který je jedním ze zdrojových institucí pro budoucí Národní centrum pro nakládání s odpady. 

Zřízení jednotné, počítačové databáze o nakládání s odpady, která bude řízena Národním střediskem pro nakládání s odpady. 

Dosažení souladu s požadavky EU v oblasti  poskytování dat a výkazů bude nutně vyžadovat zvýšenou úroveň úsilí a zdrojů, aby bylo možno shromažďovat, ověřovat, zpracovávat a upravovat  potřebná data a informace.  Je také zřejmé, že existuje několik významných nedostatků ve stávajícím systému sběru a zpracování  dat o nakládání s odpady.  Aby bylo možno posílit a zdokonalit stávající systém sběru a zpracování dat, je třeba zvážit  zřízení jednotné, počítačové databáze o nakládání s odpady, která by přejala a zavedla standardní  definice a protokoly sběru, zpracování a vykazování  dat.  Takováto celonárodní databáze by musela být řízena státní institucí, jako je plánované Národní centrum pro nakládání s odpady a byla uváděna do souladu  a koordinována se sběrem dat a systémy pro zpracování dat ČIŽP a dalších odpovědných organizací. 

Zajištění standardní formy regionální strategie nakládání s odpady a implementačních plánů a také metodologie odhadování a prognózování odpadů a  jejich množství.

Účel tohoto opatření je očividný (viz také část 1 výše).

Zřízení speciálního útvaru v rámci ČIŽP, který by plánoval a řídil přípravu jednotného soupisu zdrojů odpadů, kontaminovaných PCB / objemů a zařízení pro nakládání s PCB.

Příprava soupisu zdrojů odpadů s PCB / objemů a zařízení pro nakládání s PCB je významným jednorázovým úkolem, který bude vyžadovat odborné znalosti a pružný pracovní tým. Existuje několik desítek tisíc zařízení, která budou spadat do soupisu. Rozsah soupisu, přesně definované požadavky, které je nutno splnit pro dosažení souladu a pevně stanovený harmonogram činí tento úkol ideálním úkolem pro speciální útvar s přesně stanoveným zadáním a vyhrazenými prostředky.  Díky svému rozsahu činnosti je  ČIŽP  nejvhodnější i
institucí pro zřízení takového takého speciálního útvaru.

6.	Předcházení vzniku odpadů a snížení objemů produkovaných odpadů

Zvýšení  ceny za ukládání odpadů na skládky (progresivním zdaněním / přirážkami) na úroveň výrazně vyšší, než jsou dlouhodobé náklady na nakládání s odpady v souladu se všemi stávajícími a budoucími požadavky EU. 

Zvýšení  ceny za ukládání odpadů na skládky (progresivním zdaněním / přirážkami) na úroveň výrazně vyšší, než jsou dlouhodobé náklady na nakládání s odpady v souladu se všemi stávajícími a budoucími požadavky EU by se mělo stát  větší finanční motivací pro předcházení vzniku a pro recyklaci a regeneraci odpadů a tím snížení množství odpadů, ukládaných na skládky. 

Novelizace zákona o odpadech za účelem zvýšení pružnosti při ukládání a změnách daní / poplatků uvalených na  určité metod / postupy při nakládání s odpady.

V současné době jsou úrovně zdanění / poplatků za ukládání odpadů na skládky obsaženy v hlavních ustanoveních navrhovaného Zákona o odpadech. V budoucnosti, aby byla zajištěna pružnost ukládání a změny daní a poplatků, měla by se zvážit novelizace zákona tak, aby vláda byla vybavena obecnými pravomocemi zavádět a měnit takové daně a poplatky formou vyhlášky  (ve Velké Británii daň za ukládání odpadů na skládky se zvyšuje každoročně o 1 % nad úroveň celkové inflace).

Poskytování a šíření informací o metodách / technikách přecházení vniku odpadů / snižování objemu produkovaných odpadů   ( a o přínosech z nich vyplývajících) dodavatelům výrobků a další původcům odpadů, například prostřednictvím Programu pro nejlepší praxi v technologiích pro životní prostředí (podobného programu "Environmental Technology Best Practice Programme", který existuje ve Velké Británii). 

K úloze vlády při podpoře průmyslu, obzvláště  malých a středních podniků, při překonávání informační bariéry, bylo v různých zemích EU přistoupeno vážně. Nejlepším příkladem programu, financovaného vládou a zaměřeného na zlepšení ekologických parametrů průmyslu je britský Program pro nejlepší praxi v technologiích pro životní prostředí. Bylo prokázáno, že tento program zajišťuje návratnost  vyšší než sedm liber ve formě úspor surovin, vody a nákladů na odpady na každou libru, investovanou do provozu. To je důvod, proč se britské Ministerstvo životního prostředí a Ministerstvo průmyslu podílí na financování programu.  České centrum čistší produkce informovalo o tomto britském programu v Národním programu čistší produkce již v roce 1997.

Vydávání povolení / oprávnění k zakládání nových skládek pouze v případě prokazatelné nutnosti.

Účelem tohoto opatření  je postupné snížení počtu a celkové kapacity stávajících skládek a tím omezení dodávky skládkových služeb a zvýšení cen za skládkování, a tím podpora opatření a investic do snížení objemu odpadů, který je zneškodňován uložením na skládky.  V souladu s touto politikou by nová povolení k otevření nebo rozšíření skládek byla vydávána pouze v případě prokazatelné nutnosti, přičemž důkaz takové nutnosti musí být uspokojivý pro instituci, vydávající povolení. 

Omezení / zabránění používání skládek pro určité typy odpadů, například  biologicky rozložitelné odpady prostřednictvím podmínek pro vydání stavebního rozhodnutí a souhlasů k provozování skládek.

Toto politické opatření by mělo za cíl snížit / omezit množství biologicky rozložitelného odpadu, které je povoleno k uložení na skládku, zavedením restrikcí  do podmínek, které se připojují k územnímu rozhodnutí / povolení k provozu skládky. Takováto omezení by mohla být zavedena u nově budovaných skládek a za vhodných okolností i v případě vydání nových povolení u stávajících skládek. 

Zavedení zákonných omezení ve vztahu k prodeji / použití určitých nevratných druhů odpadů.

Toto doplňkové opatření by bylo zaměřeno na omezení  množství obalového materiálu, který vstupuje do odpadového toku.  Je to velmi těžkopádný nástroj a neumožňuje pružnou reakci ze strany podniků. Také zkušenosti z jiných zemí ukazují, že takováto opatření nemusí být vždy přínosem pro životní prostředí, protože mohou přenášet ekologické dopady  jedné složky prostředí na druhou.  Proto se doporučuje raději využívat ekonomických nástrojů než zákazů prodeje / používání nevratných obalových materiálů.

Zavedení zvýhodněného daňového zatížení určitých výrobků / postupů, produkujících méně odpadů, například vratných a znovu plnitelných obalů

Takovýto postup se již využívá, například se jedná o určité druhy recyklovaného papíru, které využívají snížené daně z přidané hodnoty. Zvýhodněné daňové zatížení má jednorázový stimulační charakter, ale finanční úřady jej vnímají jako nástroj, který může narušit daňový systém. Zvýhodněné zdanění by spíše mělo hrát úlohu původního impulsu k zavedení požadovaných postupů a předem stanovenou omezenou  dobou platnosti. 

Zavedení ekologických daní / poplatků za určité produkty / materiály například fotoaparáty na  jedno použití a podobné jednorázové výrobky, PVC, stavební materiály z prvotních surovin. 

Hlavním účelem tohoto opatření  by bylo vytvoření ekonomické motivace pro výrobce a spotřebitele s cílem předejít / snížit nabídku a spotřebu výrobků a materiálů, které způsobují vznik nebezpečných odpadů nebo přílišného množství odpadů; toto opatření není zaměřené na vytváření příjmů.  Výrobky a materiály, na které se vztahuje toto opatření v jiných zemích včetně jednorázových fotoaparátů a holícího náčiní, talířů a příborů pro jedno použití, nevratných nádob na nápoje, jednorázových plenek pro děti a stavebních materiálů z prvotních zdrojů. 

Rozšíření používání systémů zpětných záloh za znovu použitelné produkty, například určité obalové produkty, tonery do tiskáren  a kopírek. 

Pokud jde o spotřebitelská balení, systém vratných záloh byl v minulých letech vytlačen ze sektoru nealkoholických nápojů, ale je stále používán při distribuci piva.Vysoká uživatelská hodnota  jednorázových nádob na nápoje pomohla obchodnímu sektoru dosáhnout této změny, proto by zpětné rozšířené vratných obalů v původním rozsahu nebylo snadné a není to krátkodobý úkol. V kombinaci s některými dalšími možnostmi, spojenými s recyklací a využitím obalových odpadů by mohl pomoci systém vratných záloh, uplatněný nikoliv jen na obaly, ale také na další znovu použitelné výrobky, jako jsou náplně do tiskáren a kopírek. 

7.	Využití a recyklace odpadů

Zvýšení  ceny za ukládání odpadů na skládky (progresivním zdaněním / přirážkami) na úroveň výrazně vyšší, než jsou dlouhodobé náklady na nakládání s odpady v souladu se všemi stávajícími a budoucími požadavky EU. 

Novelizace zákona o odpadech za účelem zvýšení pružnosti při ukládání a změnách daní / poplatků uvalených na určité metody / postupy při nakládání s odpady.

Účel těchto opatření je popsán v bodě 6. 

Novelizace  Zákona o odpadech za účelem stanovení / definování druhotných surovin a oddělení takových surovin od odpadu z hlediska požadavků na nakládání.

Toto může pomoci usnadnit právní požadavky na nakládání s některými komoditami odpadových produktů (druhotné suroviny), což by snížil náklady na manipulaci a zvýšení výnosů pro toho, kdo se primárně zabývá  sběrem odpadu.  Zvýšené výnosy ze sběru odpadu by pomohly zvýšit objemy sběru a recyklace.

Poskytování a šíření informací o metodách / technikách přecházení vniku odpadů / snižování objemu produkovaných odpadů   ( a o přínosech z nich vyplývajících) dodavatelům výrobků a další původcům odpadů, například prostřednictvím Programu pro nejlepší praxi v technologiích pro životní prostředí (podobného programu "Environmental Technology Best Practice Programme", který existuje ve Velké Británii). 

Vydávání povolení / oprávnění k zakládání nových skládek pouze v případě prokazatelné nutnosti.

Omezení / zabránění používání skládek pro určité typy odpadů, například  biologicky rozložitelné odpady, prostřednictvím podmínek pro vydání stavebního rozhodnutí a souhlasů k provozování skládek.

Účel těchto opatření je popsán  v bodě 6. 

Požadavek na začlenění  norem a cílů EU v oblasti nakládání s odpady do specifikací nových (dlouhodobých) smluv o TKO.

Tímto opatřením by byla zavedena obecná povinnost obcí na začlenění norem a cílů EU v oblasti snížení množství odpadu, ukládaného na skládky do nových dlouhodobých smluv službách pro nakládání s TKO. Je pravděpodobné, že by takové opatření motivovalo obce, aby se sdružovaly / spolupracovaly  za účelem vytvoření  ekonomicky schůdnější a nákladově efektivnější základny pro výběrová řízení a uzavírání dlouhodobých smluv o nakládání s TKO, do nichž by byl zahrnut systém /zařízení pro využití a recyklaci odpadů. 

Využívat územní plánování pro přednostní umísťování zařízení pro využívání a recyklaci odpadů.

Účelem této politiky by bylo motivovat žádosti o  povolení / oprávnění k výstavbě a provozu zařízení pro využívání / recyklaci odpadů  usnadněním postupu pro získání takových povolení a oprávnění tím, že získání takových by bylo jednodušší než získání povolení / oprávnění k budování a provozování skládek. 

Zavedení zvýhodněného daňového zatížení určitých recyklovatelných výrobků / recyklačních postupů, produkujících méně odpadů, například vratných a znovu plnitelných obalů, recyklovaných olejů a stavebních materiálů. 

Viz komentář v bodě 6 (předcházení a snížení objemu odpadů). 

Zavedení ekologických daní / poplatků za určité výrobky / materiály, například nerecyklovatelné nebo těžko recyklovatelné produkty, určité prvotní suroviny.

Účel tohoto opatření by byl podobný účelu, který je popsán v bodě 6 (předcházení a snížení objemu odpadů) s výjimkou toho, že v tomto případě daň / poplatek by byl zaměřen na výrobky / materiály, které jsou těžko recyklovatelné nebo je nelze recyklovat nebo využívat.  Daň / poplatek by musel být nastaven v dostatečné výši, aby byl ekonomickým stimulem  pro výrobce, aby buď skončili nebo pozitivně změnili takový výrobek / materiály. 

Zavedení systému vratné zálohy  u potenciálně recyklovatelných výrobků, například  určité obalové materiály, baterie, trvanlivé spotřební a elektronické zboží, pneumatiky a vozidla  na konci životnosti. 

Zavedení povinných záloh  za některé nevratné lahve by vedlo k podstatnému zvýšení návratnosti takových lahví. To by mělo smysl z hlediska některých  obalových materiálů, které jsou vhodné k recyklaci a pomohlo by to vyvážit dopady rozhodnutí výrobců a distributorů  zavést a podpořit nevratné láhve  na nealkoholické nápoje. Obchodní sektor by nahlížel na takovéto opatření negativně, ale ve skutečnosti takovéto systémy již fungují jinde, například ve Finsku.

Systémy vratné zálohy  by měly také smysl pro některé jiné druhy výrobků, například nedobíjitelné baterie, přičemž realizovatelnost takového systému byla prokázána v minulosti zkušebním projektem.  U jiných výrobků prokazujíc podniky nedostatek zájmu  při zavádění vratných záloh a navrhují alternativní  systémy, vycházející z odpovědnosti výrobce za sběr a regeneraci  / likvidaci použitých výrobků a za informovanost veřejnosti (viz níže).

Vytvořit (na základě dohody s podniky / uzákoněním) systém "odpovědnosti původců" / systémy pro využití (zpětný odběr) a recyklaci určitých druhů produktů.

Toto politické opatření  vyvolalo v minulosti velkou pozornost.  Koncepce odpovědnosti původce je v podstatě velmi jednoduchá.  "Původce", v tomto pojetí všichni výrobci, dovozci, distributoři a maloobchodníci, prodávající výrobky, kteé způsobují vznik odpadů, přebírá odpovědnost za takovéto odpady  a neočekává, že obec  ponese zátěž, vyplývající z organizace sběru, úpravy a likvidace odpadů. Je jasné, že význam termínu původce je v tomto kontextu mnohem širší, než je jeho normální chápání.  Vezmeme-li do úvahy životní cyklus výrobku od jeho výroby až do konce jeho funkční životnosti, není to pouze výrobce, kdo ovlivňuje výrobu odpadů charakteristiky výrobků z hlediska nakládání a odpady. Ostatní zúčastněné osoby také hrají významnou roli. 

Výrobce však hraje dominantní roli, protože je to on, kdo přijímá klíčové rozhodnutí ohledně řešení a struktury výrobku, které v podstatné míře ovlivňují jeho potenciál z hlediska tvorby odpadů a jeho charakteristiky z hlediska nakládání s odpady. 

Odpovědnost výrobce může být uplatněna mnohými způsoby.   Nejběžnější přístupy se zaměřují na obalové odpady z domácího i obchodního sektoru a vyžadují, aby původci obalových materiálů významně snížili  množství odpadu, určeného k likvidaci.  Tyto systémy mohou být zaváděny na základě dobrovolnosti tak, aby byly splněny cílové hodnoty, dohodnuté s vládou, jak je tomu v Holandsku nebo Velké Británii ( s oporou v legislativě) nebo povinně.  Výrobci ( a nebo distributorovi nebo maloobchodnímu prodejci)  může být uložena formální povinnost zpětného odběru, takže je zapotřebí vytvořit paralelní systém sběru odpadů ( jak je tomu například v Německu a Rakousku) Alternativně  původci mohou finančně odpovědní  za splnění schválených cílových hodnot a podniky pak mohou podle vlastního uvážení  nalézt nákladově nejefektivnější metodu splnění takové povinnosti.  Například  ve Francii a Itálii průmysloví konsorcia vytváření fondy z odvodů za každý obal a platí místním úřadům poplatek  za oddělený sběr obalových odpadů pro účely recyklace. 

Dosud je většina systémů, založených na odpovědnosti původců, zaměřena na obalové odpady, ale v celé řadě zemí, včetně Švédska a Dánska, se odpovědnost původce začíná vnímat jako obecnější filozofický problém  nakládání s odpady v budoucnosti.  Další toky odpadů, které byly posuzovány pro tyto účely, zahrnují použité baterie, elektronické přístroje, trvanlivé spotřební zboží, vozidla a pneumatiky. 

Zřízení burzy odpadů.

Toto opatření již bylo vyzkoušeno v ČR bez výrazného trvalého úspěchu. Avšak za podmínek, kdy by ukládání odpadů na skládky  bylo omezeno a nebo by se stalo podstatně nákladnějším  v důsledku uplatnění politických opatření, vyhlídky na  úspěšné zřízení a provoz burzy odpadů by se podstatně zlepšily. 

Dostupnost internetu a komunikačních prostředků by také pomohla zjednodušit a snížit  náklady na zřízení a provoz takové burzy. 

Upřednostňování recyklovaných / recyklovatelných výrobků a materiálů v nákupní politice veřejným sektorem.

Účelem tohoto politického opatření by bylo vytvoření tržní poptávky po recyklovatelných materiálech tím, že podniky veřejného sektoru by při nákupu upřednostnily produkty s definovaným minimálním obsahem recyklovaných (již jednou spotřebovaných) materiálů.  Většina systémů v jiných zemích je dobrovolná a zaměřená především na papírenské výrobky, ale taková politika by v zásadě mohla být uplatněna   na jiné  druhy výrobků. Některé systémy vyžadují,a by vládní instituce nakupovaly výrobky s určeným obsahem recyklovaných materiálů, pokud  cenová výhoda nepřevýší o 5 – 10 % cenu alternativního výrobku, vyrobeného z primárních surovin.

Vytvoření finančních stimulů pro domácí recyklované produkty / recyklační postupy.

Obecným účelem této politiky by byla motivace rozvoje soukromých investic  do domácích recyklovaných výrobků a recyklačních postupů. 

Většina zemí OECD zavedla nějakou formu  finanční motivace pro stimulování rozvoje  recyklačních postupů / zařízení a výrobků, vyrobených z recyklovaných materiálů.  Příklady mohou být následující:

•	granty nebo dotace na výzkum a rozvoj a na demonstrační projekty,
•	granty nebo dotace  na vnitropodnikové využívání a recyklaci odpadů
•	dotace nákladů na zřízení nových ústředních zařízení pro využití a recyklaci odpadů,
•	zrychlené odpisy kapitálových investic nebo jiné formy daňového zvýhodnění s cílem motivovat investice do nových recyklačních postupů / zařízení,
•	dotace za účelem rozvoje  poptávky po recyklovaných materiálech prostřednictvím podpory zařízení na recyklaci těchto materiálů a rozvoje inovovaných výrobků z recyklovaných materiálů,

Při zvažování takových impulsů je třeba věnovat zvláštní pozornost  tomu, aby takováto opatření nezpůsobila deformaci stávajícího trhu. 

Zavedení systému “recyklačních příspěvků”, poskytovaných  provozovatelům recyklace za využití a recyklaci určitých materiálů z odpadů, přičemž takové příspěvky by byly odvozené od  dlouhodobých nákladů na nakládání s odpady / odstraňování odpadů. 

Recyklací se snižuje množství odpadů, které je nutno upravovat a zneškodňovat, a tudíž náklady  organizace, provádějící ( nebo financující) zneškodňování.  Tam, kde tuto úlohu plní různé organizace, je vhodný převod platby od organizace, která zneškodňování provádí, na recyklační organizaci, aby bylo možno zjistit  úspory, kterých bylo úpravou  / zneškodněním dosaženo. Takovýto převod platby se nazývá “recyklační příspěvek”. 

Z přísně ekonomického hlediska by se hodnota recyklačního příspěvku měla rovnat (dlouhodobým)  marginálním nákladům, ušetřeným původcem odpadu. Tam kde jsou úprava a zneškodňování poměrně nákladné se může jednat o významné částky a tím o vytvoření podstatné finanční motivace  pro organizace ke zvýšení objemu využití a recyklace materiálů z odpadů, obzvláště u materiálů s poměrně  nízkou hodnotou, jako je směsný odpadní papír.

8. Třídění odpadu, ukládání, sběr a přeprava

Vytvoření a informování o národních technických normách / metodických postupech pro třídění a dočasné ukládání určitých druhů odpadu, například PCB, použité oleje, zdravotnické odpady a další potenciálně nebezpečné odpady.

Základní účele zpracování národních technických norem / metodických postupů pro nakládání s odpady je popsán v bodě 1 výše. U určitých druhů odpadů, obzvláště u potenciálně nebezpečných druhů odpadů a recyklovatelných odpadů, které vyžadují třídění u zdroje, by příslušné technické normy / metodické postupy měly obsahovat metody a technické postupy, které by měly být použity pro třídění a dočasné skladování takových odpadů. 

Posílení vymahatelnosti legislativy a norem, upravujících třídění a dočasné ukládání určitých druhů odpadů.

Opatření, zaměřená obecně na posílení vymahatelnosti legislativy v oblasti nakládání s odpady a normy  jsou popsány v bodech 1 a 2 výše.

Toto konkrétní opatření se týká odpadních olejů, které se při sběru zpravidla mísí, což naopak brání možné regeneraci olejů různé jakosti. Metodika MŽP s celonárodní platností, upravující tento problém, by pomohla zlepšit zavedenou praxi. Vyšší míra třídění odpadních olejů a oddělené ukládání jejich různých jakostí by  měla smysl pouze pokud by existovala zařízení na regeneraci odpadních olejů a trh, kde by je bylo možno uplatnit.

Podpora zřizování recyklačních dvorů pro sběr objemných / nebezpečných / recyklovatelných odpadů z domácností.

V ČR  existuje velký počet recyklačních dvorů.  Zvýšení jejich počtu a dostupnosti by motivovalo veřejnost, aby třídila produkované objemné /nebezpečné / recyklovatelné  komunální odpady a předávala je k dalšímu zpracování / recyklaci. Zřizování takových míst  je možno podporovat prostřednictvím národních pokynů, vydávaných MŽP. 

Podpora dalšího rozvoje vhodných sběrných míst recyklovatelných materiálů.

Sběrná střediska / odkladiště  recyklovatelných materiálů již existují v mnoha oblastech ČR.  Stejně jako u recyklačních  dvorů by zvýšení  počtu a dostupnosti takových míst motivovalo veřejnost ( a další osoby) ke třídění komunálních odpadů a jejich předávání k následnému  zpracování a recyklaci.  Další rozšíření počtu takových míst a zlepšení dostupnosti je možno začlenit do smluv o nakládání s TKO mezi obcemi a příslušnými firmami.  V tomto ohledu by pomohlo, pokud by MŽP vypracovalo celonárodní pokyny. 

Požadavek na zahrnutí třídění a odděleného sběru recyklovatelných (včetně biologicky rozložitelných materiálů v obcích a podobného tuhého odpadu) do regionální strategie nakládání s odpady a implementačních plánů. 

Účel tohoto opatření je očividný. 

Požadavek, aby regionální strategie nakládání s odpady a implementační plány  obsahovaly integrované systémy přepravy odpadů. 

Při dosažení souladu s požadavky EU v oblasti nakládání s odpady je pravděpodobné, že se bude vyžadovat vybudování poměrně rozsáhlých  integrovaných zařízení, sloužících regionálním  nebo dokonce celonárodním potřebám využívání, zpracování a zneškodňování odpadů.  V důsledku toho se v budoucnu  průměrné vzdálenosti, na které bude nutno přepravovat odpady,  pravděpodobně zvýší.  Bude proto důležité, aby regionální strategie nakládání s odpady  a implementační plány zahrnovaly regionální systémy sběru odpadů a přepravy odpadů, které budou integrovány (technicky a logisticky) s budoucími zařízeními pro nakládání s odpady. 

Poskytování finanční podpory prostřednictvím Státního fondu životního prostředí projektům, které zahrnují progresivní systémy sběru a přepravy odpadů. 

Státní fond životního prostředí by měl podporovat projekty, které prosazují nebo obsahují vybudování takových  integrovaných systémů sběru a přepravy  odpadů.

9.    Úprava a zpracování odpadů

Uzavření všech nevyhovujících spaloven.

Následně po provedení soupisu spaloven odpadů je třeba přijmout opatření k přezkoumání jejich dodržování stávající legislativy a norem a v případě potřeby odejmout provozní oprávnění všem zařízením, které nesplňují stanovené požadavky. 

Provádění pravidelných kontrol oprávněných zařízení, které provádějí úpravu / spalování odpadů (viz též bod 1 a 2 výše).

Toto opatření se netýká jen spaloven, ale také zařízení, kterým bylo vydáno povolení ke spalování použitých olejů.  Ukazuje se, že některá taková zařízení spalují odpadní oleje bez dostatečné předchozí úpravy, což může vést k porušování příslušných vydaných povolení. 

Zavedení / vymahatelnost úplného zákazu skládkování neinertních odpadů, které nebyly předem upraveny. 

Toto opatření by muselo být zavedeno postupně, aby bylo možno vybudovat zařízení na úpravu odpadů a jejich začlenění do toků odpadů. 

Požadavek začlenění  zařízení na úpravu / zpracování biologicky rozložitelných odpadů do regionální strategie nakládání s odpady a implementačních plánů. 

Účel tohoto opatření je evidentní. 

Požadavek na začlenění norem a cílů EU v oblasti nakládání s odpady do nových dlouhodobých smouv o svozu TKO. 

Účel tohoto opatření je popsán v bodě 7 výše.

Zajištění finanční podpory prostřednictvím SFŽP budování zařízení na úpravu / zpracování odpadů, které byly zahrnuty do regionální strategie nakládání s odpady a implementačních plánů. 

Národní koncepce hospodaření s odpady, regionální koncepce hospodaření  s odpady a program financování ze strany SFŽP by měly být koordinovány. Je důležité, aby nepříliš rozsáhlé zdroje, poskytované prostřednictvím  SFŽP, byly nasměrovány na podporu budování zařízení na  úpravu a zpracování odpadů, která byla zahrnuta do regionálních koncepcí hospodaření s odpady, které byly schváleny jak na regionální, tak i a národní úrovni.  SFŽP v současné době podporuje přípravu regionálních koncepcí hospodaření s odpady. 

Progresivní zvýšení cen za ukládání odpadů na skládky (zdaněním / přirážkou) na úroveň, převyšující dlouhodobé marginální náklady  na nakládání s odpady / jejich zpracování. 

Stejně jako u prevence vzniku, využívání a recyklace odpadů je cílem tohoto opatření učinit úpravu / zpracování odpadů ekonomicky přitažlivým a tím vytvořit stimul k investicím do takových zařízení. 

Zajištění finančních a /nebo jiných druhů motivace pro využívání energií, získaných úpravou / zpracováním odpadů.

V současné době nejsou  ceny za energii, získanou využitím / zpracováním odpadů (obzvláště spalováním) dostatečně atraktivní a zdá, že budou  významnou překážkou pro investice  do nových zařízení, přeměňujících odpady na energii.  Toto by mohlo být překonáno například požadavkem, aby energetické podniky vykupovaly určité minimální množství své celkové dodávky z takových zdrojů a stanovením minimálních přenosových cen z energii, vyrobenou z odpadů. 

Snížení výnosů obcí z  poplatků za skládky. Zvýšení výnosů SFŽP z  poplatků za skládky. 

Stávající mechanismus přidělování výnosů z  poplatků za ukládání odpadů na skládky může motivovat obce k dalšímu rozšiřování / zachování provozu skládek na úkor úpravy / zpracování odpadů.  Účelem tohoto opatření by bylo snížení a eventuálně vyloučení jakéhokoliv stimulu ve vztahu k obcím, aby dále rozšiřovaly a zachovávaly provoz skládek na úkor úpravy / zpracování odpadů. 

Prozkoumání proveditelnosti zpracování PCB  a dalších vhodných typů odpadů v pecích cementáren. 

Pece cementáren mají dostatečný výkon  pro úpravu vhodných druhů odpadů.  Využití takového výkonu by: 
•	snížilo potřebu nových, účelově budovaných zařízení pro tepelnou úpravu PCB a určitých jiných typů spalitelných odpadů,
•	umožnilo využití energetického obsahu odpadů pro přímé využití ve výrobě cementu a 
•	pomohlo významně snížit celkové náklady na úpravu takových odpadů. 

Pece cementáren  jsou schopny zpracovat pouze určité druhy odpadů s dostatečným energetickým obsahem a omezeným množstvím určitých složek (například Hg, Cd, Cl), aby byla zajištěna jakost cementu a omezeny dopady  na kvalitu ovzduší.  Cementářský průmysl  v současné době zpracovává upravené odpady, které splňují přesné specifikace pro palivo a kontaminaci.  Cementářský průmysl prokázal ochotu využít technicky vhodné odpady jako palivo v co největší možné míře.  Vytvoření celonárodních pokynů MŽP pro využívání odpadů v cementárenských pecích by pomohlo dalšímu rozvoji této alternativy. 

10. Konečné zneškodnění

Využití výnosů z poplatků za nakládání s odpady k financování státem podporovaného programu identifikace, posouzení, vyčištění a rekultivace starých skládek.

V souladu s tímto politickým opatřením  by výnosy, vytvořené z daní a poplatků za nakládání s odpady, byly použity k financování státem sponzorovaného  programu identifikace, sanace a rekultivace těch skládek, u kterých není možno zjistit právní  odpovědnost. SFŽP by mohl být pověřen za nasměrování toku těchto prostředků ve spolupráci s jinými národními, regionálními a místními úřady.